# בריאה מים

(ראה גם: בריאה-כללי-שמים וארץ)

## זהר:

דבר אחר לכו חזו מפעלות אלקים, א"ר פנחס מה ראה דוד שאמר מפעלות אלקים, ולא אמר מפעלות הוי"ה, אלא בשם אלקים נשתכלל מעשה בראשית. וכשברא הקב"ה את העולם היו המים הולכים ויורדים, וכשהשליך הארץ למטה השליכה בין המים, והיתה נסתרת ונקפאה בין המים.

ועשה הקב"ה אות בתוך אות, כי דרכו וטבעו של העולם, שהמים קלים והארץ כבדה, ומי שהוא כבד יורד למטה והקל עולה למעלה, אבל הקב"ה להראות אותותיו ומעשיו לבני אדם השפיל והוריד המים שהם קלים למטה, והארץ, שהיא כבדה, העלה למעלה על הקל, זה שאמר לרוקע הארץ על המים... (זהר חדש בראשית תפג, ועיין עוד בריאה-שמים וארץ)

א"ר יהודה יקוו המים (פירושו) כקו זה, שמניחים האומנים לבנות בנין, שלא יצא חוץ ממנו לכאן ולכאן, כך עשה הקב"ה קו אל המים שלא יצאו משפתם לכאן ולכאן, זה שאמר עד פה תבא ולא תוסיף.

ולמדנו גבול הגביל הקב"ה את הים, ומה הוא הגבול, רבי אבא אמר זה הוא החול (שמסביב לים), שכתוב אשר שמתי חול גבול לים...

א"ר יצחק תא חזי, כמה הם המים עיקר העולם, כי השמים לקחו מהם השם מים, ולמה (נקראים מים) א"ר יצחק שהוסיף הקב"ה על המים אש, וברא מהם השמים... (שם שם תק)

דבר אחר ויאמר אלקים יקוו המים מתחת השמים אל מקום אחד, רבי פתח, מקולות מים רבים אדירים משברי ים אדיר במרום ה', מקולות מים רבים היינו כשאמר הקב"ה למים שיתכנסו למקום אחד, היו משוטטים לכאן ולכאן ונתגאו למעלה.

א"ר יצחק בשעה זו, לקחו המים את הארץ שהיתה מכונסת בהם, והיו מכסים אותה, אמר להם הקב"ה לא כך, אלא הכנסו כולכם למקום אחד ותראה היבשה, משמע, שהארץ היתה מקודם בין המים יבשה בלי לחות, כי יבשה לא כתבו אלא היבשה, (עם ה' הידיעה שמשמע היבשה שמקודם לכן).

והיו המים הולכים מתרוממים ויורדים ומשמיעים קולם לסוף השמים, עד שגער בהם הקב"ה והכניסם לתהום, ושם הוא מקוה המים, ועד עתה קולם לא נשתתק, וקרא אותם מים, וכשהם מתרוממים שם במקום ההוא נשבר כוחם, ויורדים ואינם יוצאים לחוץ, מפחד גבורת ה'. זה שאמר אדירים משברי ים אדיר במרום ה'....

ואמר דוד אתה הוא שעשית את כל העולם ועשית את המים, והמים היו מכסים את העולם מהרבוי שבהם, ועשית להם שיתכנסו בצמצום כולם אל מקום אחד, כך יהי רצון מלפניך ששכינתך שהיא מלאה כל העולם כולו, שתצמצם אותה בביתך, שיותר ראוי הוא שתהיה שם... (שם שם תקח)

## תלמוד בבלי:

ראה בריאה-כללי חגיגה יב.

## מדרש רבה:

...כך מתחילת ברייתו של עולם לא היה קילוסו של הקב"ה עולה אלא מן המים, הדא הוא דכתיב (תהלים צ"ג) מקולות מים רבים אדירים משברי ים, ומה היו אומרין אדיר במרום ה'... (בראשית ה א)

אל מקום אחד, ר' יודן בשם ר' לוי ור' ברכיה בשם ר' יודן ב"ר שמעון אמר כל העולם כולו מים במים, ואתה אומר אל מקום אחד, אתמהא, משל לעשר נודות נפוחות מונחות בטרקלין, נצרך המלך למקומן, מה הוא עושה להן, מתירם ומוציא את רוחן ומסלקן בזוית אחת, כך דרך הקב"ה על מי בראשית וסילקן בים אוקיינוס, הדא הוא דכתיב (איוב י"ב) הן יעצור במים ויבשו וגו'... (שם שם ב)

אמר ר' ברכיה לא פירשו המים התחתונים מן העליונים אלא בבכיה, הדא הוא דכתיב (איוב כ"ח) מבכי נהרות חבש... (שם שם ג)

אמר ר' אלעזר מתחלת ברייתו של עולם גזר הקב"ה ואמר יקוו המים, למה הקורא למי הים הקורא למי הים, שנים פעמים, אחת בדור המבול ואחת בדור אנוש, בשביל (קהלת ג') והאלקים עשה שייראו מלפניו... (שם שם ה)

## שוחר טוב:

דבר אחר נשאו נהרות ה', אמר רבי ברכיה בשם בן עזאי המים היו עולים ומגיעים עד כסא הכבוד, שנאמר (בראשית א') ורוח אלקים מרחפת על פני המים, וכשהיה הדיבור יוצא מפי הגבורה (שם) יקוו המים, עלו מקצות הארץ הרים וגבעות... מיד נתגאו המים ועלו לכסות הארץ כבתחילה עד שגער בהן הקב"ה וכבשן תחת כפות רגליו, ועשה חול מגדר לים... (מזמור צג)

## פסיקתא:

מה שהיה כבר הוא, בשעה שברא הקב"ה את עולמו היה העולם מלא מים במים, מה עשה הקב"ה, התחיל גוזר עליהם שיפנו מן העולם, ויאמר אלקים יקוו המים (בראשית א') ולהיכן הלכו להם, לאוקיינוס, והיאך עשו, רבי לוי אמר קולו של הקב"ה היה מטרטר להם, קול ה' על המים, (תהלים כ"ט), ורבותינו אמרו הם היו מלחשים אלו לאלו, אומרים להיכן גזר עלינו קונינו שנלך, אמר להם לאוקיינוס... בא וראה נסים שנעשו כאן, כיוון שנגזר עליהם שילכו לאוקיינוס היו עולים הרים ויורדים בקעות, והיאך עשה להם הקב"ה, כל העולם היה מים במים... אף על פי כן פינה לתוך (קערה) מלא... כבש עליהם כביכול, והקוום לאוקינוס... (הוספה, שור או כשב)

## רמב"ן:

יקוו המים - היה התהום שהוא מים ועפר כעין המים העכורים וגזר על המים שיקוו במקום אחד מסובב כל הפאות, וגזר על העפר שיעלה עד שיראה על המים ותיבש ותהיה יבשה שטוחה ראויה לישוב... או שמא שתהיה כדורית מקצתה מגולה ורובה משוקעת... (בראשית א ט)

## אור החיים:

...והנכון בעיני הוא כמו שפירשתי, שהארץ היתה תוך המים שטוחה, ומים למעלה ומים למטה ממנה, ועל מים שלמעלה לארץ גזר הבורא שהרקיע יתמצע בתוכו וישא בכנפיו מים העליונים, וחלק הנשאר מתחת לרקיע לא ישאר תחת כל הרקיע בהשוואה אלא יקוו במקום אחד... ונראה לי כי כל בחינת המים שעל הארץ בין העליונים ממעל לרקיע בין שנקוו למקום אחד הם בבחינת מים זכרים, ולא תמצא שהולדת הזרעים תהיה ממימי אוקינוס שהם מים הנקוים... כי זכר לבד או נקבה לבד לא ילדו... (שם)